я не забуду дім мого дитинства, мене туди стежиночка веде. там вечорами лине тиха пісня, і в мами очі наче небо голубе. мій рідний дім-колиска калинова і яблунева гілка край вікна. гніздечко тихе ніжної любові де мама й тато наче ластівок сім'я. прис
У нього кидають камінь,бо не може він їх догнати,а для неї співають пісню і готові життя чекати.У неї багато сонця,подарованого батьками,а у нього сім"я лиш небо,він не знає своєї мами